NORSK OVERSETTELSE AV LEOGATE1968...
Griffin. Griffin.
Griffin, hva var det jeg sa?
Jeg er midt i et spill.
Ja vel, du kan ikke spille det i bilen om du ikke tar reisesyketablettene dine.
Det er for sent for reisesyketabletter, vi er jo så og si der allerede.
Ikke himmle med øynene dine til meg. Vil du at han skal spy i bilen igjen?
- Jeg sa jo jeg var lei for det. - Nei. Det er ikke din feil.
- Den luktet. - Det gjorde den ikke! Det var bare et uhell.
- Ingen legger skylden på deg, sukkerklumpen. - Den luktet.
- Å følge GPS'en, - det suger.
Hør her. Det er den venstre siden av Kitty Hawk.
Nei, nei, nei... Pappa.
- Ikke pokker om vi kan bo her. - Åh. Kom igjen da.
Du har jo ikke en gang sett huset ennå.
- Det er jo kraftlinjer. - Slapp av.
Jeg kan kjenne kreftsvulstene vokse frem allerede.
- Ingen får kreftsvulster. - Hvilke kreftsvulster?
- Det var bare en spøk, treskalle. - Det var bare en spøk, treskalle!
- Ikke si det, kjære. - Ta en u-sving om 15 meter. .
- Hva? - Åh. Kjørte du forbi avkjøringen?
- Jepp, frue. - Treskalle.
- Ok. - Madison.
POLTERGEIST
Kom igjen.
Fint, ikke sant?
- Jo. - Koselig.
- Jeg synes det er fint. - Jeg synes også det er fint.
Piggycorn også.
- Mr. og Fru. Bowen. - Hei. Beklager at vi er sene.
Vi kjørte forbi avkjørselen på Kitty Hawk.
Ja. Moderne teknologi.
Han er jo på vei inn for å sjekke huset.
Den basketball kurven var stilig.
Fint tre?
Det har vært her lenger enn noen av husene her.
Har du lyst til å klatre?
Mamma, mamma, det er et kjøkken.
- Åh jøss. - Jeg går og ser på soverommet mitt.
Ikke så fort i trappen, vær så snill.
Sikkerhetssystemet fungerer. Eieren var litt avhengig av teknologi.
Så dette huset er utstyrt med alt hva dere enn måtte ha behov for.
Har dere sett. Han har integrert høytalerne i veggene.
Slik at dere kan høre musikk i hvert eneste rom.
Inkludert toalettet.
Vil dere begge være opptatt med å jobbe?
Ikke meg. Jeg blir hjemme med barna.
Amy er en utrolig skribent.
- Åh, Eric. Kom igjen da. - Hun er det.
Hun er beskjeden akkurat nå, men hun er meget dyktig.
Jeg prøver å være det, men du forstår...
...det er bare så vanskelig å tid til det.
Jeg forstår, tro du meg. Jeg har to stykker selv.
De er på universitetet. Jeg er glad de er borte.
Jeg mener, jeg fikk livet mitt tilbake.
Hvor var det du sa at du jobbet, Mr. Bowen?
John Deere bedriften i Marlene.
Det er jo et fantastisk firma. Vi har en plentraktor...
...den har holdt i årevis. Åh, vi elsker John Deere.
Åh vel. Jeg ville vært smigret om var for at jeg hadde blitt oppsagt.
- Åh jeg beklager, jeg visste ikke det. - Det er greit.
Nei. De har jo kvalitet.
Jo det har de, men.
Nei, de utførte noen kutt og jeg ble...
Hei, Eric. Kom og se på dette.
Jeg ville likt det, kjære, men jeg er midt i en
meget merkelig samtale med eiendomsmegleren vår akkurat nå.
- Kom og se. - Er det greit?
- Ikke gå noen steder. - Vær så snill.
- Hei. Åh, hei. - Det er en park.
- Hvem sin eiendom er det? - Åh, det er byens eiendom.
Det er et flott sted for bråtebrann.
Vi må prøve å like dette.
Ok, jeg skal prøve.
Har dere lyst til å ta en titt ovenpå?
Ja, det vil jeg.
Og dette er hoved soverommet du viser oss!
- Det er riktig.
Hvordan var det der oppe, småen?
Jeg liker huset vårt bedre.
Åh, det er ikke noe annet valg, kjære.
Kaller du det et soverom, men det er jo egentlig et loft.
Det kan jo være stedet hvor Griffin skal sove.
Det er morsomt.
Ja.
Piggycorn?
Nei, Piggycorn er ikke babyen min. Hun er bare en dukke.
Hun er halvt gris og halvt enhjørning. Ser du.
Hun har et lite horn.
Hvem snakker du med?
Ingen.
Mamma, vi liker dette huset.
Jesus. Denne sitter skikkelig fast.
Det antageligvis bare fuktigheten, det regnet forrige uke.
Ok, vel ... Jeg vet ikke helt.
Alle husene er som dette i vår prisklasse.
Og dette er det minst dårlige vi har sett, tror jeg.
- Kanskje. Jo, kanskje ...
Oppsigelser har truffet nabolaget ganske hardt.
Det er mulighet for litt avslag på prisen.
Hvor mye avslag snakker vi om?
- Kom igjen da, mann! - Unnskyld.
- Perfekt. - Opp med haka, småen. Det er bare midlertidig.
Vi ødelegger livene deres.
- Bra. - Ja.
Hva om skurker bryter seg inn gjennom et vindu?
Alarmen vil fortsatt sette i gang.
Men hva om skurkene kutter ledningene til alarmen?
Ledningene er inne i huset.
Men hva om skurkene dro til kraftstasjonen og kuttet ledningene der?
Øh, vel. De ville bli drept av høyspent og så om...
...deres... så ville de være døde. Og om de er døde,
så kan de ikke komme inn i huset.
- Er vi armert ennå?
Snart der. Vi bør kanskje...
...tenke på å få tak i en hund eller noe sånt.
Nei.
Det står her at du må taste inn sikkerhetskoden og avslutte med stjerne tasten.
- Åh, ja, smartingen? - Åh, hva var det?
Det samme skjedde med meg. Er ikke det merkelig?!
Det er ikke en gang vinter ennå.
Og så fant de dette huset. De spiste opp alt.
Hva holder du på med?
Leker.
Har du lyst til å se et triks?
Hva slags triks?
Det er ikke mulig.
Hvordan gjør du det der?
Du må prøve.
Du ser latterlig ut.
Det håret da.
Hvorfor må jeg være her oppe?
Fordi det er det kuleste rommet.
Og fordi du er den kuleste ungen i huset.
Men jeg liker ikke taket.
Ok. Nå er du bare teit, kom igjen da.
Nå, hvem er supergutten min? - Mamma...
Unnskyld meg. Har du blitt for stor til å si det nå da?
- Nei. - Så hvem er supergutten min?
- Jeg er. - Ja. Det er du.
-Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Nå, legg deg til å sove, ok?
Nattlyset! Nattlyset!
Unnskyld, unnskyld. Unnskyld... Ok, ok, ok?
Er det bedre?
Griffin, det er ingenting å være redd for.
Ok.
- God natt, kompis. - God natt.
Jeg måtte bare gjøre noe.
Dette stedet er jo et komplett møkkasted.
Jeg mener, det er ikke en gang handlesentere,
som om handlesentrene er pensjonerte.
Herregud! Det høres faktisk trist ut.
Så, din far ble sagt opp.
Vennen, vennen, vennen.
Åh, ja. Jeg elsker det showet.
Ja.
Herregud. Den fyren er en komplett gærning.
Jeg er Carrigan Burke og jeg er her for å rense et hus.
Åh. Ja, ja, ja. Jeg bare elsker det når han er sånn...
...Ok, klare. "Dette huset...
-er renset." - er renset.
Hei, hei, hei. Kan du skru den ned?
Kom inn?
Ungene har lagt seg.
Hei, Lauren.
Hei, fru. Bowen.
Takk, god natt.
- Fru. Bowen?
Hva var det Griff ble helt hysterisk for da?
- Nattlyset. - Og?
Nattlyset. Nattlyset.
Jeg vet ikke hva det det er med ham.
Ja vel. Vi har for mange unger.
Jeg vet. Jeg sa vi skulle ha stoppet etter nummer to.
-Vel. Maddie er ikke problemet. - Ikke ennå.
Skål for de små fehodene.
Synes du vi burde ta ham med til en psykolog?
Nei.
Han har det bra.
Han har det ikke bra. Det er fordi jeg mistet ham på handlesenteret.
Kjære.
Det var tre år siden. Og du hadde mer panikk enn det han hadde.
Noen unger er bare mer nervøse, skjønner du.
Min bror hadde det på samme måten.
- Ja, og nå lever han alene på en campingplass. - Han lever ikke alene.
- Jo, det gjør han. - Han har sånn ca. 20 høner der.
Du får meg ikke til å føle meg noe bedre.
Kanskje du skulle begynne som trener?
- Hva? Trener på videregående? - Ja. Kan jo bli morsomt.
Jeg mener, du ville vært lykkelig.
Og du ville gått sulten. Det ville vi alle gjøre.
Kan ikke forsørge en familie som trener på videregående.
Jeg skulle begynt å jobbe igjen.
Om igjen med det der, kom igjen da. Vil du ikke at jeg skal gjøre det.
Du ville latt meg være alene med disse monstrene.
Jøss, jeg behøver nytt undertøy. Se på disse.
Disse er sørgelige.
- Er undertøyet ditt sørgelig? - Ja, undertøyet mitt er sørgelig.
Mine er veldig glade akkurat nå. Så kom deg bort hit.
Seriøst.
Vi kan ikke fortsette med å klare oss med noe som den gamle lønnen din.
Jeg tror vi skal klare oss.
Hvorfor kan jeg ikke bare se etter noe da?
Fordi vi ble enige om at jeg skulle jobbe, slik at du kan skrive boken din.
Det var det vi ble enige om.
Jeg skal ikke skrive boken min.
Det skal du. Når ungene begynner på skolen igjen.
Ikke legg dette på ungene mine, dette er på min regning.
Hei. Jeg skal finne noe. Ok.
Du må stole på meg.
Vi har jo den middagsfesten i morgen kveld.
Du elsker jo fester. Jeg har sett deg drikke Konjakk.
Det kommer til å bli skikkelig kjedelig. Vi kjenner jo ikke en gang de menneskene.
Ja, men Gary kjenner ham. Han sier at ektemannen kanskje ansetter.
Å, ja.
Kanskje lykken vår er på vei. Føler du deg ikke heldig?
- Jeg tror ting... titter oppover.
Du er så teit.
Jeg er så teit? Er jeg teit?
- Du og ditt sørgelige undertøy. - Ta av deg buksene dine.
Ja vel frue.
- Virkelig? - Ja.
- Jøss. - Ta dem av.
- Greit.
- Pappa. - Ja!
Hei!
- Hva skjer, kompis? - Det er noe ovenpå.
Jeg tror det er noe i rommet mitt.
Jeg... jeg kommer opp om et øyeblikk.
Så mye for den lykken.
- Ikke rør deg, jeg kommer straks tilbake. - Ok.
- Tenk frekke tanker.
Ok. Hva er det, kompis? Var det noe på loftet?
Hus lager lyder om natten. Det er normalt, jeg lover.
Ikke vårt gamle hus.
Vel. Det er sant.
Hei, hvorfor forteller du meg ikke om hva du hørte.
Hvor kommer alle disse klovnene fra?
Jeg fant dem der inne.
Hvorfor ville noen ha en kasse med klovner?
Folk samler på de merkeligste ting, kompis.
Jeg liker meg ikke her oppe.
Hva er i veien? Er du redd? Hva er du redd for?
Alt.
Du må komme deg over det. Du må bekymre deg litt mindre, gutten.
Skjønner du.
Om du er redd hele tiden, så vil Maddie også bli redd.
Du må gå foran som et godt eksempel. Du er jo storebror. Vær modig.
Du må bli modig, skjønner du det.
Å, dæven!
- Pappa!
Hva er det?
Snakk til meg.
Hvorfor oppholder du deg her?
Bruk meg, jeg kan frigjøre deg. Bruk meg.
- Hva er det som skjer? -Jeg vet ikke.
Eric. Hva er det som skjer der oppe?
Hva, hva. Hva, hva?
Vi har et ekorn.
Du er ikke helt god.
- Stor, hårete, hale, forferdelig. - Du skremte oss.
Perfekt. Gnagere.
La oss sette ut en felle i morgen.
Etter at du har fanget den med fellen,
vil du da slippe den løs i skogen?
Ja, selvfølgelig.
- Vil det få deg til å føle deg bedre, kjære?
Jeg sover ikke der oppe før den er borte.
Hvem andre er sammen med deg der?
Kan Griffin komme også?
Ja, jeg mener å være fri.
Jeg må spørre mamma først.
Nei.
Jeg er ikke redd.
Ja.
Men, hvordan vil du komme hit?
Maddie, hva er det som foregår?
De kommer.
Hvem gjør det? Hvem er det som kommer?
Maddie, kom deg bort fra tv'n!
Hva er det som skjer?
De er her.
Det står her at det kanskje bare er en løs kontakt i det elektriske systemet.
Ja vel. Jeg ringer en elektriker.
Hvorfor skal du betale ham for da, når jeg kan gjøre det selv.
De folkene tar betaling som... Griff vær enig med meg, ok kompis?
- Griff skal hjelpe deg med et elektrisk panel? - Ja.
Jeg fant ut hvor ekornet kom inn forresten.
- Det er et hull ved den ene takstolen.
- Jeg skal stenge det. - Pappa, jeg vil ikke ha frokostblanding, jeg vil ha pizza.
- Ja! Til frokost? - For alltid.
3 ganger om dagen.
Griffin, jeg ba deg om å ikke røre mobilen min.
- Jeg rørte ikke mobilen din. - Så hvorfor er den grillet da?
- Hvordan skal jeg vite det. - På an igjen.
Jeg trenger en ny mobil.
- Åh. Så det gjør du?! - Ingen flere. Ingen flere mobiler, kjære.
Dette er ikke en luksus ting, pappa. Jeg mener, det er en nødvendighet.
Hva om du trenger å få tak i meg ved en ulykke eller noe sånt?
- Vi har ikke råd til det, kjære. - Det er pissprat.
- Kendra. - Hei, hva er det du er så egoistisk for?
- Det er pissprat! - Hei, Maddie.
Om du vil ha en ny mobil, så kan du skaffe deg en deltidsjobb.
Jeg skal få meg en jobb, når du får deg en jobb.
- Hei! Hei! Hun har en jobb. - Unnskyld meg?
Dere unger er hennes jobb.
Noe som jeg tydeligvis er dårlig til.
- Jeg synes ikke du er dårlig til det. - Takk elskling.
Hei Maddie. Husker du forleden kveld?
- Når du sa at de er her.
Hva mente du med det?
- Hvem er her? - Bare vennene mine.
Ja vel. Dine liksom venner?
Nei, de er bortkomne folk. De er ikke på liksom, mamma.
Den jenta kommer til å sende meg i graven en dag, mann.
Hun har husarrest.
Dommer Bowen har talt. For minst 24 timer.
Minn henne på at hun skal sitte barnevakt i kveld. Vil du det?
Jeg hater det når Kendra sitter barnevakt. - Det gjør hun også, kompis.
Jeg tror jeg skal lage noen ekorn feller for oss.
Ja, det er en god idè.
Hva er dette?
- Åh, Griffin. Legg det fra deg. - Hva er det?
- Legg det fra deg. - Det er et bein eller noe sånt?
- Ja. Legg det fra deg. - La meg få se.
Dette er et nedgravd kjæledyr eller noe sånt. Kanskje det er en hest.
Kanskje det er en... Kan hende det er en gris også.
- En gris. - Blir du freaket ut av denne tingen?
- Slutt. - Hva er i veienr?
Slutt. Slutt.
Ok, greit. Legg den tilbake.
Vel, kortet ble ikke godkjent.
Jeg beklager det. Min kone sa at hun kanskje måtte kansellere et av kortene,
fordi vi ikke har behov for alle. Jeg visste ikke at hun hadde gjort det.
Det er ikke kansellert, det er kommet over grensen.
- Er det hva det står der? - Jepp.
Ok, la oss prøve dette da.
Frøken Apron. Er du organisert?
Har du en bra pensjon her for denne...
- Beklager. Dette er... også kansellert. - Ja vel.
Andre slaget. Greit.
- Hei, alle gode ting er tre. - Fingrene krysset.
Hvordan går det? Er alt ok?
- Ja. Ja, det gikk bra. - Jeg elsker den lyden. Ok.
Au. Faen ta.
Griffin. Jeg ba deg om å ta disse tegne-
- seriebøkene ovenpå. - Jeg skulle akkurat til å gjøre det.
Å, ja. Jeg brakk nesten nakken.
Fordi du gikk og spilte det spillet på samme tid, kan jeg tenke meg.
Takk.
Maddie.
Er det deg?
Maddie?
Maddie.
Dette er ikke morsomt.
Ok, alle sammen. Kom nedenunder.
- Kom igjen, familiemøte. - Pappa! Pappa!
- Pappa! Jeg må fortelle dere noe. - Opp med farten. Kendra, kom ned hit.
Hei kjære. Hva er det som skjer med blomstene der ute?
Jeg vet ikke. Fikk du tak i pizza?
- Jeg har akkurat laget Kylling Nuggets. - Det er ok, vi tar begge deler.
Pizza. - Gi alle litt pizza,
så legger du dem sammen og vips, så har du kylling Nugget Pizza. - Pappa!
- Høres godt ut ikke sant. - Pappa, noe merkelig skjedde!
Å, ja vel. Hvorfor roper du til meg, Griffin? Du roper.
- Hva? - Hva? Hva?
Her har du hva.
- Hva er det? - Se på det der.
- Ikke mulig. - Jo, mulig.
- Vet du hva ellers? - Nå la meg være.
- Takk, pappa. - Du tok det.
- Pappa! Og gjett hva? - Ja.
- Ballen rullet bortover gulvet. - Hva?? Hva??
- Traff skapdøren og... - Hei, se på dette.
- Skaffet deg den dronen du ville ha.
- Se på den, er den ikke stilig. - Pappa! Du hører ikke etter hva jeg sier.
Den har et innebygd kamera.
- Har det? - Hva er det du gjør?
Hva er det du gjør, Tulla?
Se på den du. Disse er de du liker så godt.
Ha dem på deg til festen i kveld.
Pappa, det var ikke alt. Det var et tårn med tegneseriebøker også.
Når jeg snudde meg rundt, så fløy de rett i ansiktet på meg.
De kom fra ingensteder... - Å, jøss.
- og stablet alle sammen. - Virkelig? Det er sprøtt.
- Det er ikke morsomt, pappa. - Jo. Hysterisk.
Hvordan betalte du for alt dette?
Hva. Hva tror du. Jeg stjal dem. Ranet en bank.
Vi må levere tilbake dette settet. Du må ta de med tilbake.
- Mamma. Nei. Mamma. - Vi skal ikke ta noe med tilbake.
- Griffin. - Jeg syntes vi fortjente en godbit.
Hvorfor vil ikke noen høre på meg?
Griffin, gida meg! Det har vært sånn hele ettermiddagen.
Bare så du vet det, jeg legger inn en adgangskode på mobilen min. Slik at du ikke kan bruke den.
- Vær så snill å ikke motarbeid ham. - Pappa, vi må flytte.
Vi skal ikke flytte. Slutt med det der nå.
- Amy. - Nei, jeg forventet det av Maddie,
men jeg begynner å tro at det er han som er babyen i familien.
- Vær så god, mamma. - Takk, elskling.
- Griffin, jeg beklager. - Alt gikk ikke så bra som jeg hadde håpet.
- Hvordan var pizzaen?
- Ikke god.
Nei.
Ok, greit, du må prøve den med litt nuggets. Da er den litt bedre.
- Pappa. Brekk armen min. Brekk armen min. - Ok. Ok.
- Nå nakken min! Nakken! Nakken! - Pappa?!
Pappa, hva om ekornet kommer seg inn?
Jeg har tettet hullet. Det er tettere enn Fort Knox der oppe.
- Ha det bra, pappa. - Så hvorfor lot du fellen ligge der?
Forsikring, man kan aldri være for forsiktig. Ekorn er sinnsykt smarte.
- Ok. Ha det, ha det, ha det... - Ok. Ikke tenk på det.
- Slå på alarmen. Ring oss om dere trenger oss. - Det skal jeg gjøre.
- Ringe dere med min nye mobil. - Ja, det vil du.
- Ok. Vær snill med søsteren deres. - Ha det, mamma.
- Lås døren. - Det skal jeg. Ha det. Ha det.
Jeg vil være oppe hele kvelden! - Nei. Maddison, nei. Gå ovenpå.
Nei!
Ja vel.
Vent, vent.
Piggycorn sier hun vil ha flere kyss.
- Ja, det vil hun vel?
- Hvor mange?
- Hun sier 3. - 3.
- Sikker?
- Ok.
- 1. - 1.
- 2. - 2.
- 3. - 3.
20. Jeg elsker deg.
Jeg får ikke sove.
Hvorfor ikke?
Jeg tror det er en storm på vei.
Eric fortalte meg at du spilte slåball på universitetet. Sa du hadde en skikkelig sving.
Trippel A. Men jeg svinger fortsatt med de beste av dem.
Ikke få noen ideer, Barbara.
Han kunne ha vært i serieligaen, han har vært veldig beskjeden.
Jeg hadde en dårlig skulder, så det var ikke ment å vare.
Vel, det var jo heldig at du hadde en plan B å falle tilbake på da.
Ikke noe galt med dress og slips.
Det sier jeg til min sønn. Det betaler leien.
Det er jo bra da at jeg har en dress og et slips,
jeg kan ha dem på meg Mandag morgen, om du vil.
Når begynner jeg? Kl. 09.
De har akkurat flyttet til Willow Point.
Min bror hadde et hus i det boligfeltet tidlig på nitti tallet.
Vi besøkte ham aldri på grunn av det med det gravstedet.
Bare tanken på det gir meg frysninger.
- Hvilket gravsted? - Akkurat det.
Det boligfeltet ble bygget på et tidligere gravsted.
- Men de flyttet det. - Ja vel.
Utbyggerne flyttet hele greia til Bronson Park.
200 hektar. Det er mange år siden nå.
Du kan ikke mene at de flyttet hele gravstedet?
- Nevnte ikke eiendomsmegleren det? - Nei. Faktisk, så nevnte de ikke det.
Akkurat som, dere skjønner, veldig dårlig gjort. De flyttet liksom alle de likene og...
Vel. Det var ikke slik at det var et gammelt indianergravsted eller noe sånt,
det er bare 10 minutter unna. Jeg mener, folk kan fortsatt besøke sine kjære.
Men nå er det i et bedre nabolag.
Jeg beklager.
Det er ingenting å være redd for. Det er ingenting å være redd for.
HJELP! VÆR SÅ SNILL! HJELP!
Kendra!
Maddie.
Vi kommer til å havne i trøbbel.
Griffin?
Jeg er redd.
Bare hold deg unna skapet.
Ikke gå fra meg!
Kendra!
Pappa!
PAPPA!
(Pappa... Pappa...)
Hva i helvete er det for noe?
Ok, stopp.
- Stopp bilen. - Hvorfor?
Stopp bilen.
Hjelp meg!
Hjelp meg noen!
Griff?
Hjelp! Hjelp!
Griffin.
Åh, herregud. Griff.
Er du ok?
Ok kjære. Ok kjære.
Hva i helvete er det som skjer?
Mamma!
- Pappa. Mamma. Pappa. - Hva... Hva skjer?
Kjelleren. Jeg ble låst inne i kjelleren.
Rolig. Rolig, jeg kan ikke...
- Hva? Hva var det du sa? - Jeg kan ikke finne Maddie.
Madison?
Hvor er du, Maddie?
Mamma?
Madison?
Mamma.
Mamma!
Griff?
Griff.
Mamma.
Mamma?
Mamma.
Maddie, hvor er du?
Mamma. Mamma.
Pappa, er det deg?
- Vi vet ikke en gang hva som skjedde. - Jeg vet, men vi må fortelle dem det.
- Vi må finne ut av hva som skjedde. Ok. - Vi må ringe dem.
Vi kan ikke ringe politiet.
Hva skal du si til dem?
At datteren vår, jeg vet ikke hva som akkurat skjedde der. - Jeg skal fortelle det til dem.
Vi må finne ut av hva som foregår. Ok.
Hør. Hør på meg.
Om du ringer politiet, så vil de legge skylden på oss.
Nei, de vil ikke legge skylden på oss. Vi skal bare fortelle dem hva som skjedde.
Vi skal bare fortelle dem sannheten. Jeg skal fortelle dem sannheten.
Vi skal fortelle dem sannheten, sammen.
Jeg skal fortelle dem sannheten om hva som skjedde.
Jeg ville bare ha et håp.
Vi vet ikke hva som er sannheten, elskling.
- Vi vet ikke hva sannheten er. - Eric, vi må ringe noen.
Det må være noen som vil tro på oss.
AVDELINGEN FOR PARANORMALE UNDERSØKELSER
Griffin var den første som la merke til ting, lyder.
Ting.
Jeg trodde han diktet det opp.
Unnskyld, kompis.
Vi visste ikke hvor vi ellers skulle gå.
Nei. Dere gjorde det rette med å komme hit.
Da jeg var student her, hadde dette kontoret det sprøeste av omtaler.
Jeg tror fortsatt vi har det.
Kan jeg få spørre om hvor mannen din er?
Han er hjemme med Kendra, vår eldste. Vi ville ikke la Maddie være der alene.
Siste gangen dere hadde kontakt med henne, var etter at hun hadde forsvunnet?
Bare den ene gangen.
Gjennom fjernsynet. Jeg beklager. Jeg hører selv hvor sprøtt dette høres ut.
Jeg vet jeg må høres latterlig ut.
Nei. Nei, det gjør ikke det. Det høres ikke sprøtt ut i det hele tatt.
- Det er min feil. - Nei, det er det ikke.
Se på meg! Se på meg! Det er ikke din feil.
Hvorfor... Hvorfor tror du at det er din feil?
Jeg lot henne være alene. Jeg visste jeg ikke skulle ha gjort det.
Men jeg var redd.
Selvfølgelig. Selvfølgelig var du redd.
Du må få søsteren min tilbake. Du må!
Kan du gjøre det?
Jeg kan prøve.
Det er...
...tv'n som Maddie hadde hendene på.
Dette er trappeoppgangen hvor Griffin først ble tatt av treet.
Og så, er det, det der. Det elektriske støtet.
Har dere lyst på noen smørbrød eller noe sånt?
- Det er ikke nødvendig. - Jeg begynner med opptakene, om det greit?
Ja da. Slå deg løs.
Det er en solid vegg. Jeg har letet og søkt gjennom det ca. 100 ganger.
Men dere tror hun ble dratt gjennom der på et vis?
Vi vet ikke.
Tror dere at det som en magisk portal?
Jeg sa akkurat at vi vet ikke.
Hei. Gjør det noe om jeg tar vare på den? Jeg bare...til hun kommer tilbake.
Du skjønner, jeg vil ikke at den skal, forsvinne i virvarvet.
Nei da. Ikke noe problem.
Dere forstår, jeg filmet et ganske utrolig fenomen nylig.
Vi var i dette gamle huset i Naperville og,
en piano benk rullet 3 meter bortover stuegulvet.
Det tok 7 timer.
- Å rulle 3 meter? - Ja.
Men jeg brukte en spesiell tidssekvens på kameraet mitt,
så... jeg fikk med alt.
Man kan ikke oppfange noe sånt med det nakne øyet, så jeg...
Fikk du alt med på det tids-sekvens kameraet?
Fra min erfaring, så ser ikke dette ut til å være en klassisk hjemsøkning.
Hva dere har her er muligens nærmere en poltergeist inntrengning.
Hva er forskjellen?
Spøkelser er som oftest harmløse åpenbaringer, men poltergeister derimot ...
...de er bråkete, de langer ut, de er voldelige, de flytter ting.
Det kommer, og det kan plutselig bare forsvinne igjen.
Og ta Maddie med seg?
- Er du ok? - Ja.
Ja. Hva er det som skjer?
Skulle ha vært meg.
Hjemme, om du forstår.
- Skulle ha vært hjemme. - Ikke gjør dette, ok. Ok.
Jeg kan ikke miste deg nå.
Om jeg sier: Det vil ikke bli ok. Da må du si: Selvfølgelig vil det bli det, elskling.
Ellers så vil vi ikke greie å komme gjennom dette.
Vi har skannet huset. Og nå, kobler vi oss på systemet i huset,
så om Maddie prøver å ta kontakt igjen,
vil vi være istand til å ha en bedre forståelse om hva som foregår...
...noe som vil hjelpe oss med å få henne tilbake. Høres det bra ut?
Det høres bra ut. Kan vi gjøre det litt raskere?
Følg med.
Hei, la meg få spørre deg om noe?
Din far.
Han har vært uten jobb en stund, ikke sant?
Ja, jeg antar det.
Det er greit. Ingen er perfekt.
Jeg tenkte akkurat på det.
Du vet at om du virkelig vil tjene noen penger raskt,
så er en poltergeist bortføring ikke noen dårlig idè.
Selv om det vil vise seg å være falskt,
så vet du at du må gå ut offentlig med det. Du blir med på noen tv sendinger.
- Du får ditt eget reality show. - Kan du slutte med det der.
Hvor stilig ville ikke det ha vært?
Vi vil ikke ha et reality show. Vi vil bare ha Maddie tilbake.
Du er dyktig, gutt. Veldig dyktig.
Har du satt opp den sensoren innerst i skapet ennå?
Nei, ikke ennå. Jeg visste ikke, visste ikke hvordan jeg skulle feste den.
Bare gi faen, Boyd.
Ok. Kaptiin.
faen ta den.
Helsike.
Har deg!.
Er du ferdig der oppe?
Ja.
Varmesensoren i skapet?
På en måte.
Boyd. Jeg vil at du skal ta dette mer seriøst, ok?
- Ok? - Ok.
Ok. Bra.
Hva jeg tror det var jeg sa var...
...at noen folk tror at det er forskjellige nivåer av virkelighet.
Vi er på et fysisk nivå.
Men når vi dør, drar sjelene våre til,
et annet nivå. Et astral nivå eller et spirituelt nivå.
Som på en måte er her og ikke her på samme tid.
Ok.
Se på dette.
Som dette.
Takk, Dr. Powell. Er oss, her, på det fysiske nivået.
Og på en eller annen måte ble Maddie dratt gjennom... her.
Her og ikke her på samme tid.
Riktig.
Da burde noen gå inn dit og vise henne veien tilbake hit.
Det er faktisk ikke en dårlig idè.
Jeg er ganske sikker på at Maddie kan høre oss mye bedre enn vi kan høre hennes.
Så dette utstyret skal ...
filtrere bort all støyen,
slik at vi bedre vil kunne kommunisere med henne.
Hvordan begynner vi?
Du kan bare rope på henne.
Ok.
Ja.
Maddie?
Madison, det er mamma.
Kan du høre meg?
Madison, vi vil snakke med deg.
Vi vil bare at du skal la oss få vite at du er trygg.
Er du her hos oss?
Maddie, vi må høre stemmen din, ok, elskling.
Kan du si hallo til mamma?
Er du her hos oss?
Vi savner deg alle sammen veldig mye.
Mamma savner deg så, så, så... mye.
Mamma.
Åh, hei, kjære.
Hei elskling, pappa er også her. Vi venter alle sammen på deg, elskling.
Pappa, hvor er du?
Vi er hjemme, vi vil at du skal komme tilbake til oss nå, elskling.
Jeg prøvde, men jeg kan ikke finne dere.
Ok, ok, ok. Vel, fortsett å prøv.
Ok, fordi vi er rett her. Ok, du er så nærme.
Mamma.
Mamma, pappa. Er det dere?
Nei. Pappa er her, elskling.
Det er noen her hos meg.
- Hvem er der med deg, kjære? - Pappa er rett her, elskling.
Hvem er hos deg?
De er alle rundt meg...
Mamma. Pass opp.
Maddie! Maddie!
- Maddie, kan du høre oss? - Hva er det som foregår med lysene?
Mamma. Mamma.
- Pappa? - Maddie?
Madison
Pappa, jeg er redd.
Maddie
- Nei. Vent, vent, vent... - Mr. Bowen, nei! Mr. Bowen, nei!
Maddie. Det er meg, elskling.
Gi henne tilbake! Gi henne tilbake!
Dere kan ikke få henne!
Er du ok? Ble du truffet?
Nei. Er du ok? Er alt i orden?
Hva er det?
- Eric? - Eric.
Hva skjedde?
Det, Mr. Bowen, det er Maddie's vei ut.
Men jeg tror vi må ha litt hjelp med å få henne dit.
Hva slags hjelp?
Har du noen gang hørt om Carrigan Burke?
Det er faen ikke mulig...
Hva skjedde med hånden din?
Blanchard, Michigan, '97.
Fant en jordkjeller, sjelen ville ikke dra.
- Heldigvis, så var den ikke så veldig sint. - Vår er.
- Hei, kompis, er du ok? - Ja. Han fyren er her.
- Dere må være Bowens familien. - Du må være kavaleriet.
- Ja. - Dr. Powell.
Vel. Vi er alle klare om du vil begynne.
Hei. Stor fan av...
Mitt navn er Boyd. Hyggelig å møte deg.
Her.
- Han vet at dette ikke kan komme på tv, ikke sant? - Ja da. Jeg fortalte ham det.
Så hvorfor gjør han det?
Dette er området for bilokaliseringen.
Bordet falt ned, jeg ble nesten knust.
Er alt i orden?
Om det var det, så ville jeg ikke vært her.
Dette huset er ikke rent.
- Hysj! - Hva?
Greit,
først det første.
Jeg vil at dere skal fortelle meg litt om Maddie.
Følte dere noen gang at hun var, litt uvanlig?
- Uvanlig? Hva mener du? - Hvordan mener du, uvanlig?
Du vet. Har dere noen gang hørt henne snakke med ting som ikke var der?
Ja, men. Hun har fantasi- venner, men det er normalt.
Jeg tror det han prøver å si er det at, Maddie ble kanskje født med en evne.
Det er ikke ordet jeg ville brukt, men greit.
Du mener at hun kan snakke med spøkelser?
Hun er 6 år gammel.
Som betyr at hennes livs- kraft er på det reneste.
Uten bedømmelse eller kynisme.
Hvorfor tror dere de strakk seg ut etter henne til å begynne med.
De strakk seg ikke ut etter noen av dere?
Du sier hele tiden "de", hvor, hvem, hvem er "de"?
Vel, Brooke har sagt til meg at dette boligfeltet ble bygd på en gravplass.
- Ikke sant? - Pappa, virkelig?
Ta det med ro. Det er en tidligere gravplass. Tidligere.
De flyttet kroppene for lenge siden.
- Flyttet dem til... - Ja. De flyttet til et bedre nabolag.
Vel, jeg tror ikke de har det.
Jeg tror de bare har fortalt folk at de flyttet gravplassen og...
...jeg tror de bare flyttet gravstenene.
Og de lot kroppene ligge igjen?
Herregud.
Det er ikke bare noen få småforbannede sjeler vi har med å gjøre her.
Dette er noe helt ulikt enn det jeg har følt tidligere.
Dette er...
... det er mer som en lynsjemobb. De har lidd en forferdelig urettferdighet...
...og det, det sinnet og frustrasjonen har skapt en mektigere kraft.
Poltergeisten.
De er fanget, og de er desperate.
Og deres datter er deres billett bort fra skjærsilden.
Hva vil de med henne?
De vil at hun skal være deres lanterne i mørket.
Og å lede dem inn i lyset.
Hva skjer om hun går inn i lyset?
Da er det ingen vei tilbake for henne om hun gjør det.
Ok. Bare fordi han sa det, så betyr det ikke at det er, at det er sant. Ok.
Hei, ingenting du sa gir noen mening for meg.
Og alt annet gjør, ikke sant?
Skapet, treet, det rykende hullet i taket. Alt det gir mening for deg.
- Men jeg er full av drittprat. - Jeg vet ikke, ok? Jeg vet ikke.
Vi vil bare ha datteren vår tilbake. Ok. Vi vil bare ha datteren vår tilbake.
Eric. Jeg vet akkurat hvordan du har det.
- Jeg vet ikke om du gjør det. - Jeg har følt det
hver eneste dag, hele livet mitt.
Det er vanskelig å vite hva man skal tro på, men jeg er her for å hjelpe.
Det tror du på, gjør du ikke?
Ok.
Du er alt jeg har. Så la oss gjøre dette.
Så, alle får en GPS sporer. Den skal fortelle oss hvor dere er.
Til enhver tid. I tilfelle noe blir... blir merkelig.
Hva skal vi liksom gjøre med disse?
Bare legg den i lommene deres.
- Snålt, ikke sant? - Ja.
- Sjekk foten da? - Jeg vet ikke.
Kan du vise meg hvordan man flyr denne tingen?
Ok.
Det er litt komplisert. Vil du at jeg skal fly den?
Jeg kan greie det.
Du kan spørre meg om det, eller bare fortsette å stirre på foten min hele dagen.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
La oss bare bli ferdig med dette, skal vi det?
Hva er det du gjør? Nei, nei, nei, nei.
Vi trenger ikke å se det, det er merkelig.
- Hva skjedde med deg? - Hva skjedde med deg?
Portugal, 2003.
Det er et kloster i skogen ved Bussaco, med et spesielt vesen.
Og, greide du å bli kvitt det?
Ikke før det tok en bit av foten min med seg.
Ok, takk for den.
Jeg tror jeg må gå og kaste opp. Takk.
Og hva med den da?
Det er en god historie.
La oss spare den til etter at alt dette er over, skal vi det?
Forutsatt at du ikke dør da.
Ok.
Hvorfor gjør du det? - Hva?
Du forteller ham dine gamle krigshistorier.
Du får deg selv til å høres ut som en gammel mann.
Det er noe som følger med områdene det, vi eldes i hundeår.
Har du barn, Mr. Burke?
Desverre ikke.
Min kone syntes ikke det var en god idè, med tanke på jobben vår.
Det var ikke bare jobben.
Du...
Dere... to... Dere to var...
- En kort stund. - Vi var unge og dumme.
- Det var bare en av oss som var dum. - Ikke vær så hard mot deg selv.
Jeg var uimotståelig den gangen.
Jeg skal gå og sjekke målingene ovenpå.
Og der går hun, akkurat slik hun gjorde da vi skulle gifte oss.
Rett i armene på akademiet. Trygge, stabile akademiet.
- Men hun savner meg fortsatt. - Nei, det gjør jeg ikke.
- Det gjør du, ørlite grann. - Nei, ikke i det hele tatt.
Hun tror jeg kan føle disse tingene.
- Jeg har spesielle krefter, skjønner du. - Du er ikke så spesiell.
Er du ok?
Jeg er litt redd.
Ja. Jeg også. Hva har du tenkt å gjøre med det?
Jeg vet ikke, tenke på Maddie?
La oss prøve det.
- Føler du deg mindre redd? - Nei, egentlig ikke.
Ja, ikke jeg heller.
- Jeg føler meg litt modigere da. - Jeg også.
- Vi er klare. - Brooke!! Videoen er oppe å går.
- Vi er alle klare her nede. - La oss sette i gang.
Kendra, kan du slenge hit det beltet som ligger i bagen der?
Sånn ja.
Ok, greit! Bare slik at vi har det helt klart.
Først bruker vi tauet for å lage en vei inn for veien ut.
Reglene er annerledes der inne.
Det finnes ikke noe opp. Det er ikke noe ned. Det er ikke noen rette linjer.
Det er derfor vi må lage en.
Tauet er redningen vår. Om vi slipper taket i det...
...så vil vi aldri finne veien.
Det virket.
Og når vi har gjort det.
Sender vi dronen inn for å få øyne på Maddie.
Hold det rolig nå. Hold det rolig.
Hold det rolig nå.
Maddie.
- Maddie, kan du høre meg? - Mamma.
Madison. Madison.
Madison, elskling.
Madison, er du skadet? Det er mamma.
Mamma?
Maddie!
Pappa?
- Madison. Carrigan! - Vi mister henne, få henne ut.
- Jeg skal gå. - Nei!
Hør på meg, Eric. Hør på meg. Jeg er hennes mor, jeg er den som må gjøre det.
- Du må høre etter. Du kan ikke, du må støtte meg. - Jeg går inn dit.
Hun er for nærme lyset. Jeg må gå inn og få henne ut derfra.
Nei, jeg skal gå.
- Du kan ikke gå. Hun vil ikke komme til en fremmed. - Du har aldri gjort noe sånt som dette før.
Du har ingen anelse om hva du har med å gjøre.
Rop ut og tilkall familietjenesten!
- Jeg må få henne ut derfra. Nå! - Vent. Alle sammen, stopp!
- Griffin er allerede ovenpå. - Griff!
Åh, herregud. Griff.
Griffin!
Jeg skulle aldri ha latt henne være alene.
Nei! Griffin!
- Griffin! - Nei!
GRIFFIN!
Griffin! Nei!
Gå nedenunder og hold godt fast i tauet.
Når jeg gir dere signalet, dra med alt dere makter.
Hva om det ikke virker?
Amy, kjære. Det vil virke.
Det bør virke.
Hei, mann. Det virker som om du kan snakke med disse tingene, ikke sant?
Vel, da får du fortelle dem at det er på tide å la Maddie gå!
Jeg regner med deg.
Dette barnet har ikke skadet deg. Hun snakker ikke i vrede.
Vent. Nei, nei, nei...
Han er borte fra skjermen. Han er ikke på skjermen. Vi mistet ham.
Maddie.
Maddie?
Griffin.
Maddie, vi må gå.
Jeg kan ikke.
Jo, det kan du. Vi må gå nå.
De kommer aldri til å la meg dra.
Tauet!
Løp, Maddie. Kom igjen!
Se opp!
Maddie. Griffin.
Jeg har dere. - Kom igjen, kjære. Dere vil bli bra igjen.
- Puster de? - Eric!
Mamma er rett her. Mamma, kjære.
Er de ok?
- Hva gjør vi? - Få dem i vannet, nå!
- Våkne opp, kjære. Våkne opp, kjære. - Griffin, våkne opp.
Ok, kjære. Kom igjen, kjære. Våkne opp.
Kan du høre meg? Kan du høre mamma?
Ok, greit. Våkne opp, elskling.
- Kom igjen. Kom igjen. Elskling. - Kom igjen, vær så snill. Våkne opp.
- Kom igjen. - Griffin, jeg regner med deg.
- Jeg trenger deg til å våkne akkurat nå, ok. - Kompis.
- Flink gutt. Flink gutt. - Åh, kjære.
- Der er han. - Er Maddie ok?
- Ja. Maddie er ok. - Er Maddie ok?
Maddie kommer til å få det bra.
- Ok. Kan du høre mamma? - Kom igjen, elskling.
Vær så snill å våkne opp. Vær så snill å våkne opp.
Åh, elskling. Åh, kjære.
Åh, elskling. Åh, elskling.
Hei mamma. Hei pappa.
- Hei. - Hei kjære.
Det er ok, mamma. Griffin er i trygghet.
Ja, det er han. Vet du hvorfor? Fordi du er en supergutt.
Jeg elsker dere to. Jeg elsker dere ti.
Herregud. Herregud.
Ok, greit. Sett deg i setet ditt.
- Når kommer vi tilbake dit? - Nei, elskling. Ikke for alt i helvete.
Hei! Takk for alt. Og...
...håper vi aldri ser deg igjen.
Jeg vet ikke hvorfor de alltid sier det.
- Ha det. - Ha det.
Så si det til meg. Jeg fortjener det.
Burbank, California 2012.
De filmet en episode i en hjemsøkt bilvaskehall.
Og lydfyren sovnet.
- Så det var ikke et spøkelse? - Nei.
Bare en trøtt teleskopstang operatør med en veldig, veldig stor mikrofon.
- Si setningene! - Jeg sier det ikke.
- Mamma, det er for Lauren. - Burke, gi henne setningene!
- Huset er renset. - Bedre. Kom igjen.
- Huset... er renset. - Herregud. Hun er på vei til å freake ut.
- Dette huset er renset. - Men det er det ikke.
Jo det er det, elskling.
Du hjalp sjelene med å gå inn i lyset.
Men de gjorde ikke det.
- Pappa. Kjør. - Pappa. Kjør, kjør, kjør...
De ville ikke gå inn i lyset, mamma. De måtte ha meg til å følge dem.
men jeg ville ikke dra, så det gjorde ikke de heller.
- Pappa. Kjør - Pappa. Kjør, kjør, kjør...
- Kjør, kjør. Pappa. - Pappa!
Kom dere ut av bilen.
Mamma!
Kjære, er du ok?
- Er alle ok? - Ja.
Her, kjære, Hold fast.
Hvor er Maddie? Hvor er hun? Hvor er hun?
Maddie!
Mamma? Noe er galt, mamma.
Maddie.
Maddie!
- Mamma. - Maddie!
- Mamma. - Hold deg fast.
Mamma. Mamma!
Her, kjære. Kom igjen.
Mamma!
Kom igjen.
Hold fast!
- Dra! - Dra!
Slipp taket du har på denne familien! Som du selv ønsker å bli satt fri!
Nei. Ikke gjør noe dumt.
Jeg vet om noe dumt? Måten du dro fra meg på.
Carrigan. Vær så snill.
De vil aldri la denne familien slippe unna.
Jeg er trett av å spille foran kameraet, Brooke.
Jeg er den eneste som er tilbake som føre de sjelene inn i lyset.
Vet du det.
- Vent. Du trenger ikke å gjøre dette. - Jeg vet, jeg vil gjøre det.
Vent. Hvordan kan jeg vite om du kommer deg tilbake?
Jeg finner på noe. Ha det, Brooke.
Amy, kom hit. La oss gå.
Maddie.
La oss gå. Kom igjen.
- Pass hodet ditt. - Ok.
Maddie. Maddie. Ok, la oss sette i gang.
Mamma kommer for å hente deg.
- Nei. Nei. - Kendra. Kom hit!
- La oss dra. - Jeg beklager at jeg er en sånn drittsekk mot deg, pappa.
Ok, kjære. Kan vi snakke om det litt senerer? La oss gå.
- Hei! Hva er det du gjør? - Jeg har en jobb å gjøre.
Vent!
- Pappa! - Eric.
Eric, hopp.
- Amy, vi må finne en bil. - Mamma!
Vent, Eric. Ta min, dra.
Mamma!
Kom igjen! La oss dra!
Noe tegn etter ham?
Ingenting. Gps'n ser ham ikke.
Vent, vi får inn noe.
- Hallo. - Hei.
Hallo, du har tydeligvis funnet det. Ok. Er det ikke vakkert?
Jeg tror at dette er "stedet".
Jeg mener, flott skole distrikt, den videregåendes slåball bane i nærheten.
Vent til du ser innsiden. 4 skikkelige soverom,
og stedet svømmer over med skapplass.
- Det står ikke så høyt på ønskelisten. - Vårt siste skap spiste meg.
Det er søtt. Men uansett,
dette huset bare skriker ut at det har karakter. Jeg mener, bare se på vindfangene.
Og her har vi hallen, med periodiske detaljer gjennom alt.
Og dette er stuen. Stuen leder rett ut til hagen.
Perfekt for ungene. Og ser dere det treet.
Jeg vil mene det er gammelt. Det var her før...
Hallo? Hallo?
Perfekt.
La oss komme oss bort herfra.
Dette labyrint nettverket er vert
for en ondskapsfull sjel.
Jeg er Carrigan Burke.
- Og jeg er her for å jage denne ... - Og jeg er Brooke Powell.
- Og vi er her for å rense et hus. - Jeg var ikke ferdig.
- Jag var ikke ferdig med setningen min.
Jeg ville ikke sagt rent hus. Omformuler det.
Fordi jeg trodde det var min tur da du sa' og jeg er Carrigan Burke'.
- Jeg sa ikke det. - Med en gang jeg hørte 'og'
så kom jeg bare rett ut.
- Det er ikke det rette vinduet. - Ok.
Jeg.
Kan..kan... Kan noen fortelle meg den rette veien.
NORSK OVERSETTELSE AV LEOGATE1968...